Mulțumesc mult
Cu plăcere.
Mulțumesc.
Mi-am pus rochia roșie
și pantofii cu toc.
O plăcere care e interzisă.
Hei, Ethan.
Hei, tu.
Îmi pare rău că am întârziat.
M-am tot învârtit prin stație.
Stai fără grijă.
Abby, ele sunt Mio, Jin, Asami.
Îmi pare bine să vă cunosc.
Hei, vrei să bei ceva?
La naiba da.
Pa-pa.
Hei.
Mă întorc imediat, afacerile.
Bună sunt Abby.
Da, mi-am dat seama.
Charlie.
Îl știți pe Ethan?
Cine nu-l știe dulceață?
Gretchen.
Vorbești de parcă ai fi din Sud.
Nu, doar îmi place să vorbesc așa>
Așa că, Abby, abia ai coborât din avion.
De două săptămâni, de fapt.
E nebunie.
Nu m-am gândit niciodată că voi ajunge în Tokio.
Dar slujba lui Ethan este aici,
și nu aș suport>
o relație de la distanță, știi tu?
Abby, ai nevoie de lucru?
Nu, mulțumesc.
Sunt aranjată.
Am o slujbă de editor la o firmă japoneză de avocat
Săraca leneșă.
Ce prestigios.
Te rog, e o glumă>
Abia dacă îmi dau ceva de făcut.
Deci cu ce vă ocupați băieți?
Eu beau, și Gretchen e o gheișă.
Nu sunt o gheișă; Sunt o zeiță.
E prostituată.
Sunt hostess, bine?
Ce e asta?
Sunt plătită să arăt bine și să distrez oamenii de afaceri.
Uite.
Noroc. Bine ai venit în Japonia.
Mulțumesc.
Încă o noapte fără sfârșit
alergând după umbre în întuneric.
Imposibil să tac.
Trebuie să mă descurc singură.
Vreau iubire.
Nu-ți pot rezista.
Nu pot să pierd ce nu pot avea.
Noaptea conduc pe autostradă.
Nu te bucuri că am venit?
Ce se întâmplă?
Am un client nou.
Trebuie să plec la Osaka>
Au nevoie să meargă site-ul, ca ieri așa că...
Și?
Ce zici dacă vin cu tine?
Nu trebuie să lucrezi?
Îmi urăsc slujba mea stupidă>
Tu vei lucra, și eu voi fi turistul.
Hai, am putea...
putem să ne jucăm tot weekend-ul>
Va fi nonstop, 24 din 24 iubire.
Nu o să am timp deloc să ies.
Când te întorci?
Nu sunt sigur.
Știi?
S-ar putea să dureze ceva.
Cam o săptămână?
Ethan?
Știi că m-ai întrebat azi noapte dacă sunt fericită că am venit?
Da.
Chiar am vrut să spun da,
dar nu am putut.
Și asta a fost nasol, știi?
A devenit ceva intens cu tine mutându-mă la Tokio>
Și trebuie să recunoști, s-a întâmplat foarte repede.
Ce vrei să spui?
Am vorbit despre asta.
Nu nu am vorbit.
Doar ai sunat și ai spus că vii>
Ai spus că ai vrut să vin.
Nu, nu, niciodată nu am spus asta, Abby.
Ba da.
Știu că niciodată nu am spus asta.
Ba da.
Abby, nu simt nimic.
Așa că acum o să fac ce trebuie să fac, bine?
Trebuie să plec.
Deci nu vii înapoi?
Nu am spus asta.
E o nebunie.
Abby, îmi pare rău.
Știu că e nasol.
Dar fac ce trebuie.
Sunt un călător.
Sunt mândru de faptul că pot să-mi împachetez viața în două valize.
Înveselește-te, înveselește-te.
S-ar putea să mă întorc.
Ethan, s-a terminat.
Dispari, nenorocitule.
Știi, vezi m-am gândit la toți oamenii din lume,
vei înțelege asta.
Cheile sunt lângă pat.
Te rog.
Așteaptă.
Sunt Ethan Lăsați un mesaj.
Bună, eu sunt.
Uite, îmi pare rău pentru tot ce am spus.
Știu că e numai vina mea.
Ai avut dreptate.
Am pus presiune pe tine cu venirea mea.
Deci vreau să îți spun că îmi pare răi>
și aș vrea să vorbim despre asta.
Așa că sună-mă, da?
Voi fi aici.
Bine, sper... sper că totul va fi bine.
Mulțumesc, pa.
Scuzați-mă?
E cineva aici?
Bună.
Nu înțeleg.
E deschis?
Mulțumesc.
Nu știu ce fac cu viața mea.
Sunt un dezastru total.
Verișoara mea Heather tocmai și-a luat doctoratul în filosofie.
Și iată-mă aici de patru ani renunțând la colegiul, Phi Beta Kappa...
și nu am nimic pentru care să lupt,
nici măcar un lucru.
Și am crezut că sunt așa curajoasă venind la Tokyo...
dar Ethan tocmai m-a părăsit,
și sunt,
sunt așa singură.
Ce?
Mulțumesc.
Bine, mănâncă.
A fost delicios.
Mulțumesc.
Tăiețel.
Mulțumesc.
Uite, cât costă?
Ești sigură?
Mulțumesc.
Nu, sunt bine, mulțumesc.
Vezi, locuiesc peste stradă chiar acolo...
Bine.
Mulțumesc.
Hanako-san?
Știi să gătești spaghete?
Eu?
Desigur că nu...
Este mult prea dificil.
Îți trebuie antrenament ca să faci asta.
Am umbrela ta.
- Părinții mei mi-au trimis un bilet. - Si am mai puțin, de 24 de ore,
și chiar nu vreau să mă duc acasă,
așa că te rog sună-mă, ok?
Vom vorbi în curând.
Pa.
Te pot ajuta?
Ai nevoie de odihnă.
Piciorul tău.
Bună.
Așa.
Aici.
Nu, nu vreau să plec.
Vreau să stau aici.
Nu.
Nu, te rog, vreau să stau aici.
Nu.
Vreau să gătesc spaghete.
Nu, tu înveți.
Profesore.
Te rog.
Te rog, lasă-mă să te ajut aici.
Lasă-mă să te ajut.
Vreau sa... vreau să ajut.
Fii profesorul meu.
Învață-mă.
Vreau să-i fac pe oameni fericiți la fel cum îi faci tu.
Vreau să-i fac pe oameni să râdă cum îi faci tu.
Și știu că Ethan se întoarce.
Dacă plec, atunci s-ar putea să nu-l mai văd.
Mâine.
Mâine?
Pleacă>
Mâine.
Ce?
Dimineață. Dimineață
Mâine dimineață.
Mâine dimineață la 5:00.
Este A.M.
Acum e 1:00.
Ce fac?
Știi, părinții mei mă așteaptă acasă mâine.
Bună. Bună dimineați>
E ora 5:00 A.M.
Mi-ați spus să vin la 5:00.
5:00 A.M.
Da.
Sunt aici.
Ce ați vrea să fac prima dată?
De unde să încep?
Curăță>
Ce?
Îmi pare rău, ce ați spus?
Îmi pare rău, îmi pare rău.
Scuze.
Curăță curăță cură/i>
Am terminat.
Adică, mi-am dat seama că ați vrut să curăț oalele,
și așa am făcut.
Sper că e bine.
Adică, nu le-am pus la loc.
Nu știam unde le e locul, așa că...
dar o voi face.
Uite?
Vrei să tai?
Nu.
Am spălat alea deja.
Sunt spălate.
Erau... sunt uscate.
Spălate.
Îmi pare rău, n-am văzut aia.
Am spălat și am spălat.
Lasă-mă pe mine să o fac.
Te rog, lasă-mă pe mine.
O să fac eu în locul tău.
Vreau să muncesc, te rog.
E în regulă.
E în regulă voi face eu.
Fac eu.
Voi face eu.
Bine, poți să nu mai țipi la mine>
Fac eu.
Spăl toaleta.
Credeam că vrei să spăl toaleta.
Nu?
Ce?
Nu.
Da?
Acolo?
Ce e acolo?
Niciun hei!
Hei.
Nu!
Hei!
Mare nenorocit!
Îmi pare rău, îmi pare rău.
- Noapte bună. - Noapte buni>
Doamne,ce zi grea.
Ce?
Ce, vrei să curăț alea acum?
Da, desigur că vrei.
Sunt încă aici și fac aceeași treabă murdară.
Mă suni te rog?
Pa.
Ești doar beat.
Ar fi trebuit să mă înveți.
Asta era înțelegerea noastră, îți aduci aminte?
Tăieței.
Eu.
Tu mă înveți să gătesc tăieței.
Dă-o naibii.
E ridicol.
Asta e abuz.
Nimeni, absolut nimeni cu respect de sine,
nu se pune la mintea ta...
fascistule!
Am plecat de aici.
Ce?
Îmi pare rău,
cum am putut uita asta?
Curăță.
Curăță podelele, curăță oalele,
curăță toaletele, curăță...
Nu înțeleg ce naiba spui bine?
Și m-am săturat să încerc.
La revedere.
Curăță.
Tatăl meu a spus să nu mă bag în nimic...
și are dreptate.
Nu am reușit să țin de o slujbă mai mult de patru luni>
Am venit aici pentru că am vrut să fiu cu prietenul meu.
Și de când a plecat...
M-am tot învârtit așteptând să se întoarci>
Voi curăța pentru tine.
Voi curăța ferestrele, oalele, podelele, orice.
M-am gândit la motivul
pentru care am vrut să rămân
și singurul lucru la care m-am gândit,
singurul motiv a fost...
Ce?
Ai nevoie de asta?
Așa e.
Podelele.
Sunt... sunt concediată?
Sunt concediată?
Mulțumesc.
Viața trece printr-un milion de umbre cenușii,
sclavă a ceasului agățat până e timpul de joacă
Asta e o parte din mine asta e totul,
totul în afară de obișnuit.
Lasă să iasă totul.
Dă mai tare.
O să-mi arăt partea sălbatică acui>
Ethan e așa un nenorocit.
Puteam să-ți spunem asta...
Dar nu ați făcut-o.
Cred că i-am lăsat cel puțin o sută de mesaje.
Nici nu cred că a ascultat vreunul.
Ce s-a întâmplat cu tine?
M-am lovit de ușă.
Deci ce urmează acum?
Te duci înapoi în America cea frumoasă?
America cea blândă, anostă și plictisitoare.
Mai bine mor decât să mă întorc acolo.
Nu, stau aici.
E mai bine la slujba aia de doi lei de la avocatură>
- Eu... - Nu, nu mai fac asta.
Și ce faci?
Eu...
Fac practică, știi, să devin...
bucătar de macaroane.
Nu e chestia aia cu tăițeii?
Fata noastră se duce de izbeliște de tot.
Tăieței?
Da, tăieței.
Ce spune?
Habar n-am.
Cui îi pasă?
Uită-te le el; e minunat.
Chiar înveți să faci tăieței?
Încerc, da.
E minunat.
Spune-mi unde ai învățat să vorbești engleza așa bine?
Am stat în Los Angeles un an
când am fost student la colegiu.
Și ce faci acum?
Da.
Slujba noastră e foarte incitanti>
În America, cred că se cheamă împingerea de hârtii.
Ei sunt colegii mei, Akira.
Sunt Akira.
Și Kuma.
Spune-mi Kuma.
Sunt Abby.
Abby.
- Charlie. - Gretchen.
Gretchen.
Toshi.
E o plăcere să vă cunosc pe toți.
De partea cui crezi că e?
E greu de spus.
E japonez.
Deci Toshi, încotro te îndrepți?
- Tăieței. - Tăieței.
- Pa-pa. - Pa.
Gretchen.
Îmi pare bine să vă cunosc.
Kuma.
Charlie.
- Noapte bună. - Pa-pa>
Noapte bună>
- Pa-pa. - Pa-pa.
Aveți careva dintre voi țigări?
Poftim.
Mulțumesc, Charlie.
Cât e ceasul?
Aproape 5:00.
Mulțumesc că ne-ai scos în oraș în seara asta.
Cu plăcere.
Ne mai vedem?
Îți las cartea mea de vizită.
Mulțumesc
"Toshi Iwamoto. "
Mulțumesc.
Noapte bună>
O dimineață frumoasă îți doresc.
Mi-a făcut plăcere să vă cunosc.
Sună-mă.
Să mă suni,cândva.
Da?
Vrăjitoareo.
Sună-mă.
E de neprețuit.
Cred că știu.
Lasă-mă să încerc. Lasă-mă să încerc.
Spanacul...
aici.
Carnea de porc.
Și asta...
la 2:00.
Ce faci?
Nu poți să-mi arăți?
Arată, arată-mi.
Aici, te rog,
spune-mi ce ai vrut să-mi spui.
Eram...
Ce, ești nebun?
Bine, bine.
Sunt așa ratată, sunt gata să cedez.
Ai bere?
Sigur.
Mulțumesc, păpușă.
Dramă.
O dramă nenorocită.
Nu o să crezi prin ce am trecut azi noapte.
Ciudatul care plătește chiria la apartamentul meu,
își aduce prietenii idioți,
și cere să le fac favoruri și chestii.
Din când în când bine.
Adică, e un apartament ciudat.
Dar totul are o limită.
Aseară când m-am întors de la bar,
era el cu omul Godzilla
spunându-mi să-i fac o altă "favoare".
M-am pierdut.
Dacă crezi că arăt groaznic, ar trebui să vezi apartamentul.
Deci crezi că m-aș putea prăbuși aici?
Tu.
Bună.
Hei, Abby.
Bună.
Coincidență.
Gretchen nu mi-a spus că locuiești aici>
Gretchen e plină de surprize în seara asta>
E chiar aici.
Te rog.
Mulțumesc.
Unde să pun valiza?
Oriunde vrei tu.
Nu contează.
Ger...
Gretchen?
Gretchen.
Chiar am nevoie să dorm, iubire.
Toshi e aici.
Grozav.
Doarme.
Da.
Arată foarte obosită.
Ce s-a întâmplat?
M-a sunat și m-a întrebat dacă am mașină.
Da?
A părut foarte supărată.
Viața ei e foarte complicată
Mie-mi spui.
Ei bine...
ar trebui să plec, probabil.
Îmi pare rău că te-am deranjat.
Nu.
Stai.
Vrei să bei ceva înainte să pleci?
Adică, ai venit până aici.
Personal, aș prefera o bere.
Da, și eu.
Okay.
Acela e magazinul de spaghete unde lucrez.
Ușor de ajuns.
Da.
Șeful tău.
Vorbește engleza?
Niciun cuvânt.
Da?
Nu înțeleg nimic din ce îmi spune.
Să nu-ți mai spun că e nebun.
Tot încearcă să mă omoare.
De ce stai?
Poate pentru ca nu am unde să mă duc.
E patetic.
Nu.
Cred că ești pe calea către ceva.
Într-o zi sunt sigur că voi gusta tăieței făcuți de Abby.
Doamne, sper.
Da.
Dar tu?
Care e calea ta?
Calea mea.
Tipic japonez.
Lucrând într-o companie,
căsătorindu-mă,
să am copii,
nepoți,
să îmbătrânesc,
și apoi să mor.
E așa aspru.
Când eram la colegiu, compuneam melodii.
Am avut o trupă.
Marfă.
Majoritatea timpului... eram beți.
Și vorbeam despre cum o să facem
revoluția în lumea muzicii din Japonia.
Apoi desigur, am devenit salariați.
E ceea ce au vrut părinții noștri.
Părinții mei erau fericiți doar dacă
deveneam partener la o firmă mare de avocaturi>
Ciudat.
Cine ar fi crezut uitându-se la noi că avem aceeași problemă?
Omoshiroi ne.
Interesant.
Undeva pe drum,
Uitasem ce vreau să fac cu viața mea>
Câteodată când mă trezeam dimineața,
nu puteam respira.
De aici am început probabil cu acest obicei scârbos.
Îmi pare rău.
Am fumat ultima ta țigară, și eu nu mai am.
Vrei să ne plimbam?
E musonul.
Cred că trebuie să plec acasă acum...
E aproape dimineață.
Ai fost vreodată la muzeul tăițeilor în Yokohama?
E un muzeu al tăițeilor în Yokohama?
Glumești.
Nu glumesc.
Ce? Pe bune?
Da, pe bune.
Bine, trebuie să văd asta.
Da, deci...
să mergem atunci weekend-ul viitor.
- Da, bine. - Minunat.
O să o informez pe Gretchen>
Nu cred că e interesată.
Da, dar va fi ciudat.
Știi, e prietena mea.
Trebuie să știe.
Voi ieșiți în oraș și chestii din astea.
Dar în prima noapte,
ați luat taxiul împreună.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Doar a împărțit același taxi cu mine.
Deci e bine?
Te sun?
Da.
E ok. Tu mă suni,
într-o sanie cu cai.
Plecăm peste dealuri,
râzând tot timpul.
Clopoțeii în coadă sună,
făcând sărbătoarea să strălucească.
E distractiv să cânți
un cântec de sanie în noaptea asta.
Clopoțeii sună, clopoțeii suni>
sună tot timpul>
Ce frumos e să mergi
cu săniuța, hei!
Clopoțeii sună, clopoțeii sună
sună tot timpul>
Ce frumos e să mergi
cu sania.
Hei.
Îmi doresc să te pot înțelege.
Crăciun fericit!
Americanco, du-te acasă.
Îmi pare rău.
Credeam că decorațiunile vor arăta drăguț
Le-am cumpărat din piață.
Uite.
Uită-te la culoare, la material.
Cred că porumbul poate fi frumos.
Crăciun fericit.
Mulțumesc.
Crăciun fericit.
Hei, Japonia,
am fost concediată astă seară în Ajunul Crăciunului.
Japonez fără suflet.
Japonie cu sânge rece.
Îți spun un lucru,
nimeni nu o să o alunge pe zeița asta din oraș.
Cât sunt aici,
realizez mai mult că nu înțeleg
nimic de la nimeni.
Ca și șeful meu...
Credeam că de vină e limba dar...
acum realizez că nu-l înțeleg deloc>
Este un castron cu supă.
Pentru numele lui Dumnezeu, spune-i omului să-și revină.
Nu, nu.
Ceva este cu japonezii
și cu felul de a face o supă perfectă.
E minunat.
Cu fiecare castron,
încerci să te apropii de perfecțiune.
Cred că e frumos.
Nu e minunat?
E nebunie.
Ascultă-mă.
Singurul mod în care poți să supraviețuiești în țara asta,
e să faci ce face toată lumea:
să bei.
- Crăciun fericit - Crăciun fericit, iubire.
Mulțumesc mult.
Sunt așa plin.
Va fi grozav.
Când eram copil,
am venit aici odată cu școala.
Ceilalți copii mereu râdeau de mine,
pentru că bunicii mei au venit din Coreea.
Am vrut să fug de acei copii
și să mă furișez pe vaporul ăla.
Vroiam să plec din Japonia altundeva.
Unde?
Nu știu.
Doar vroiam să plec din Japonia.
Ești rece.
Ar trebui să te duc acasă.
Nu, nu vreau să mă duc acasă.
Mai degrabă să fiu aici cu tine.
Nu te înțeleg, și vrei să nu mă mai lovești?
"Nu înțeleg.
Nu înțeleg."
Domnule profesor.
Cine e tipul din fotografii?
Fotografie.
Știi, cel pe care îl plângi?
bau-bau-bau
Boohoo-hoo.
E chipeș.
Paris.
Nu mă lovi. Nu mă lovi.
Unde te duci, durule?
Durule?
Tu ești cel cu gura mare și nu poți să suporți?
Da.
Te-am prins.
Ce,ce... s-a întâmplat?
Nu înțeleg.
Bună>
Pari serios.
Șeful vrea să mă duc la Shangai.
Nu...
Am mai auzit asta.
Cât timp?
Trei ani.
Trei ani?
De cât timp știai de asta?
De câteva zile.
- Nu te duci, nu?
Trebuie.
E obligația mea.
Doamne.
Am făcut-o din nou.
Nu vreau să te las.
Spune-le să trimită pe altcineva.
Nu așa merge treaba în Japonia.
Dacă compania vrea să pleci, trebuie să pleci.
Dar cum să mai stai încă trei ani,
într-o slujbă pe care nu o suporți>
Cum?
De ce nu le spui să se ducă la draci>
și să faci ceva... ceva care îți place,
ceva pentru tine?
Și să nu-mi spui pentru că ești japonez,
pentru că e doar o scuzi>
Sunt japonez.
De ce americanii cred că toată lumea trebuie să fie ca ei?
Am spus tot ce aș putea spune, pe bune.
Abby.
Ce?
Vrei să vii cu mine?
Unde la, Shanghai?
Da.
Am putea merge împreună.
Te rog.
Nu-mi face asta.
Te rog,Abby.
Te rog.
Vino cu mine.
Profesore?
Te rog, vrei să guști din supa mea?
Te rog, profesore.
Ce faci?
Am făcut tot ce am văzut că faci, tot.
O să-mi fie dor de tine.
Și mie.
Ești sigură că nu vei veni cu mine la aeroport?
Nu, nu.
Va fi foarte trist.
Poți să-mi mai spui încă o dată, doar... doar od
Chiar vrei să vin cu tine?
Pleacă>
O să ratezi avionul.
Pleacă>
Profesore, așteaptă.
Sensei, te rog, ajută-mă.
Încerc mereu și niciodată nu reușesc.
Te rog ajută-mă.
Învață-mă cum trebuie să...
Dar cum?
Nu știu nimic despre iubire.
De fiecare dată când o simt, pleacă.
Dispare.
Și tot ce rămâne e...
durere...
și tristețe.
Ne mai vedem.
Am nevoie să creez ceva pentru mine>
"Pentru mine,pentru mine. "
"Sa ku se sa. "
"Urmaș. "
Urmaș.
Tu..
urmașa mea.
Voi fi onorată.
Unde e profesorul?
Nu pot să plec fără să-mi iau rămas bun de la profesor.
Patru Tokio, o Goddess, și o specialitate Maezumi.
Imediat.
Hei, Abby, este un tip aici.
Spune că te cunoaște.
Cine e? De unde?
Nu știu.
Mi-am urât slujba așa că am făcut ce ai făcut și tu>
Am renunțat.
Am început să compun muzică din nou.
Bine ai venit la magazinul meu cu tăieței.
Subtitrarea: Ticalosuz-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Începând de la oală,
și-a folosit din timpul ei.
Inima ii bătea în piept.
Arată și jură,
și e a mea.
E a mea
Tăiețelul meu,
văzut de sus,
strălucind ca o perlă.
Tăiețelul meu
mi-a făcut o specialitate,
mi-a dat peste cap lumea.
Ai mai văzut
o fată pe scenă ca ea?
Pe străzile din Shinjuku,
Ți-am promis că voi gusta și e fericire.
M-a făcut confuz
despre ceva mai mult decât mâncarea.
Așa este.
Știe ce să faci>
Se mișcă în jurul cuptorului ca o dansatoare.
Trebuie să urmăresc.
Aroma mă atrage lângă ea.
Îmi pierd mințile
și cad în genunchi ca și cum lumea ar dispărea.
Nu, nu a făcut asta.
Ba da.
Tăiețelul meu,
văzut de sus,
strălucind în noapte ca o perlă.
Tăiețelul meu
mi-a făcut o specialitate,
și mi-a dat lumea peste cap.